KOMMERSIELLA BÄRGNINGSSKEPPET "NOSTROMO"
BESÄTTNING: SJU
LAST: 20000000 TON MALMMINERAL
KURS: PÅ ÅTERRESA TILL JORDEN
- Har du några småbröd? - Det finns majsbröd.
Jag fryser.
- Är du vaken, Brett? - Visst.
- Jag känner mig död. - Och du ser död ut.
Just det. Jag glömde en sak.
Innan vi dockar, borde vi diskutera bonusen.
Brett och jag tycker att vi förtjänar en hel andel.
Mr. Parker och jag tycker att bonussituationen är orättvis.
Ni får er kontraktsenliga del precis som alla andra.
Men alla andra får mer än vi.
Dallas, Moder vill prata med dig.
Jag ser det. Lyser det gult, är det bara jag som får svara.
Klä på dig, Parker.
Jag har inte druckit upp kaffet. Det enda goda vi har.
God morgon, Moder.
ÖVERVAKAR ADRESSMATRIX
INTERFACE 2037 REDO FÖR FÖRFRÅGAN
VAD STÅR PÅ, MODER?
- Okej? - Okej.
Koppla in oss.
Tack så mycket.
- Var är jorden? - Det borde du veta.
Det är inte vårt solsystem.
Skanna.
Det kan inte vara sant...
Kontakta trafikledningen.
Detta är bärgningsskeppet Nostromo,
från Salomonöarna, registreringsnummer 180924609.
Anropar Antarktis trafikledning. Hör ni mig?
- Inget. - Försök igen.
Anropar Antarktis trafikledning. Hör ni oss, Antarktis?
Jag har hittat kvadranten. Precis innan Zeta II Reticuli.
- Vi har inte nått yttre gränsen än. - Det är svårt att tro.
Vad fan gör vi här ute?
Vet inte. Vad fan snackar du om?
- Det är inte vårt solsystem. - Jag vet det.
Varför kommer de aldrig ner hit? Det är ju här allt jobbet görs.
Av samma orsak som vi får en halv andel: vår tid är deras tid. Samma gamla skit.
Jag vet varför de inte kommer ner hit.
För att du inte har nån personlighet.
- Du sitter på min plats. Får jag sitta här? - Visst. Förlåt mig.
Vad är det som händer?
Vissa av er har nog listat ut att vi inte är hemma än. Vi är bara halvvägs.
- Vad? - Moder har avbrutit resan.
Varför?
Hon är programmerad att göra det under omständigheter som dessa.
Hon verkar ha uppsnappat en sändning av okänt ursprung.
- Hon vill att vi kollar upp den. - En sändning? Härute?
Vad är det för sändning?
En akustisk signal som upprepas med 12 sekunders intervall.
- Ett SOS? - Jag vet inte.
- Mänsklig? - Okänd.
- Än sen? - Vi är skyldiga enligt paragraf...
- Det här är inget räddningsskepp. - Precis.
Det här stod det inget om i mitt kontrakt.
Och pengar? Ge mig pengar, så gör jag det gärna.
Kan vi diskutera bonusen?
Ursäkta, får jag säga nåt?
Kontraktet säger att: "Alla systematiserade sändningar
som påvisar intelligent ursprung måste undersökas...
Jag vill åka hem och festa.
Lyssna på honom, Parker.
...annars blir straffet en total ersättningsindragning."
Inga pengar.
Förstår du det?
- Ja, då. - Vi ska undersöka det.
Vi ska undersöka det.
Kan vi också höra den?
- Herregud! - Det låter inte som en radiosignal.
- Kanske det är en röst. - Det vet vi snart. Kan du spåra den?
Vad var positionen?
6550-99.
Okej, jag har hittat kvadranten.
Stigning: 6 minuter, 20 sekunder. Deklination: 39 grader, 2 sekunder.
Visa det på skärmen.
Okej, där är det.
Det är en planetoid. 1200 km.
- Den är pytteliten. - Nån rotation?
- Cirka två timmar. - Och tyngdkraften?
0,86.
Man kan gå på den.
Vi närmar oss apogeum.
Ekvatoriell bana påbörjad.
Avståndsmätare påkopplad.
- Status på styrraketerna? - Ge mig en tryckavläsning.
48 sekunder kvar.
Förbered frånkoppling från plattformen.
20 sekunder.
18, 17...
Lås.
Koppla ifrån.
Klart.
Allt är kirrat. Nu landar vi henne.
- Gira 92 grader babord. - Förbered babordsgir.
Jag får inte in nåt.
Turbulens.
Klar för landning. Du kan sätta ner oss nu.
Stötdämparna har lagt av. Håll i er, det lär skaka till.
Vad i helvete var det?
Tryckfall. Vi har nog tappat en sköld.
Vi fortsätter som planerat.
Jag får fortfarande inte in nåt.
Trycket sjunker.
Sjunker fortfarande.
Nu stabiliseras det.
Ta ner henne.
Navigationsljus på.
9, 8, 7...
6, 5, 4, 3, 2,
1.
Stäng av drivmotorerna.
Vad i helvete hände?
Svara mig!
- Är skrovet skadat? - Det ser jag inte. Vi har tryck.
- Slå till skärmen. - Varför då?
Reservaggregatet är ur funktion.
Tre av fyra celler är borta.
- Är det allt? - Nej, vänta.
Vi kan inte laga det här ute ändå, och vi behöver dra om ledningarna.
Dags att torrdocka.
Säg åt honom att torrdocka.
Vi kan inte fixa det härute. Vi måste dra om alla ledningarna.
Och då måste vi torrdocka först.
Vad mer?
Några fragment har klibbat ihop. Vi måsta rensa den och trycksätta.
Hur länge innan vi är funktionsdugliga?
- Hör här... - 17 timmar, säg det.
Åtminstone 25 timmar.
Sätt igång. Jag kommer ner.
- Varför ska hon komma ner hit? - Fan ta henne om hon är i vägen.
Jag vill se vad hon skall göra när hon kommer hit.
Nåt svar än?
Ingenting, förutom samma sändning var tolfte sekund.
Alla andra kanaler är döda.
Sätt på strålkastarna.
Vi kommer ingenvart i det här mörkret.
Enligt Moder går solen upp om 20 minuter.
- Hur långt bort är sändningens källa? - Nordost. Knappt 2 kilometer.
Gångavstånd?
- Kan du ge mig en atmosfärisk mätning? - Ja.
Den är nästan förhistorisk.
Inert kväve, höga doser koldioxidkristaller, metangas...
- Jag jobbar på spårelementen. - Nåt mer?
Stenar, lava som underlag.
Mycket kallt, långt under fryspunkten.
Jag följer frivilligt med första gruppen.
Förvånar mig inte.
- Du med, Lambert. - Toppen...
Det är bäst ni beväpnar er.
- Jag ser inte ett jota. - Ash, hör du oss?
Jag har god mottagning.
Klart och tydligt. Håll linjen öppen.
Du, Ripley.
Jag vill fråga dig en sak.
Får vi lika bonusandelar om de hittar nåt därute?
Oroa dig inte, ni får det ni förtjänar.
Jag jobbar inte mer förrän vi rett ut det här.
Brett, du har laglig rätt till en andel.
- Vad? - Dra åt helvete med er.
- Vad? - Vad sa du?
Om ni har problem, så finns jag på bryggan.
Kom tillbaka, Ripley.
- Helvete. - Vad är det?
Jag ser inte ett jota.
Sluta gnäll.
- Jag gillar att gnälla. - Lägg av.
- Ash, ser du det här? - Ja.
Jag har aldrig sett dess like.
Det är mycket märkligt.
Då så...
Vi förflyttar oss till andra positionen.
Vad är det?
Vi sticker härifrån.
Har vi kommit så här långt, måste vi fortsätta.
Kan du säga det igen?
Jävlar.
Som du ser, är det svårt att beskriva.
Jag återvänder till konsolen.
Kom ner hit. Det är nåt konstigt härnere.
Om vi klättrar uppför den kanten, kan vi få veta vad det är.
En utomjordisk livsform.
Den verkar ha varit död länge.
Förstenad.
Ser ut som den har vuxit fram ur stolen.
Benen är böjda utåt.
Som om han exploderade inifrån.
Jag undrar vad som hände med resten av besättningen.
Vi sticker härifrån.
Lambert, kom hit.
Kom igen.
- Vad har du? - Vad tror du om det här?
Ash, Moder har dekodat delar av sändningen.
- Det ser inte ut som ett SOS. - Vad är det då?
Det ser ut som en varning.
- Jag följer efter de andra. - Vad tjänar det till?
När du äntligen kommit fram, så vet de om det är en varning.
Hur går det därnere?
- Ser ni nåt? - En sorts grotta, men jag...
Det är hett som fan härinne.
Vad i helsike är det här?
Gropen är helt innesluten.
Den är full av läderartade objekt, nån sorts ägg eller nåt.
Ett dimhölje täcker äggen och det reagerar när det störs.
Kane? Gick det bra?
Ingen fara.
Jag halkade bara.
Den verkar vara helt försluten.
Vänta, den rör på sig.
Den verkar besitta organiskt liv.
- Är du där, Ripley? - Jag är här.
- Jag är vid den inre luckan. - Okej.
Är du där, Ripley? Vi är okej, släpp in oss.
- Vad har hänt med Kane? - Nåt bet sig fast på honom.
Vad då för nåt?
En organism. Öppna luckan.
Hela skeppet kan smittas. Du känner till karantänrutinen.
- 24 timmar för dekontaminering. - Han kan dö. Öppna luckan.
Om vi bryter karantänen, kan alla dö.
Öppna luckan, för fan. Vi måste få in honom.
Nej, jag kan inte göra det.
Om ni vore jag, skulle ni göra samma sak.
Det är en order. Öppna luckan. Hör du det?
Ja.
- Det är en order! Hör du det? - Jag hör dig. Svaret är nej.
Inre luckan är öppen.
Herregud.
Vad i helvete är det?
Herregud!
Vad är det?
- Hur andas han? - Lever han eller inte?
Varför fryser ni inte ner honom?
Varför fryser de inte ned honom? Vad är det som pågår?
- Vad fan står på? - Din subba!
Herregud!
- Du tänkte lämna oss här. - Sluta!
Jag förväntar mig att ni lyder order.
- Även om det strider mot lagen? - Ja, för fan.
Hon kan ha rätt. Vem vet vad det där är?
Hur ska vi få bort den?
- Hur får vi bort den? - Jag ska hämta instrumenten.
Okej. Om jag lägger ett snitt här,
för att avlägsna en av fingrarna från hans ansikte...
Vad skulle du göra, sa du?
Ett finger. Jag försöker kapa ett finger.
Sätt dit klampen...
- Den river av hans skalp. - Jag vet.
Den går inte att få loss utan att slita av hans ansikte.
Vi får röntga honom.
Varför fryser de inte ner honom?
Varför fryser ni inte ner honom?
Du kan ta av dig masken nu.
- Vad har den i hans hals? - Jag tror att den ger honom syre.
Förlamar honom, försätter honom i koma, men håller honom vid liv.
Vad i helvete är det?
- Vi måste ta bort den. - Vänta lite.
Låt oss inte förhasta oss.
Vi vet ingenting om den.
Vi antar att den ger honom syre. Om vi tar bort den kan han dö.
Jag tar den risken. Vi skär av den nu.
- Tar du ansvar för det? - Ja. Få ut honom därifrån.
Var vill du göra det?
Vi lägger ett snitt precis nedanför knogen.
Här?
Herregud.
Det kan fräta sig igenom till skrovet.
Det tror jag fanimej att det gör! Kom!
Hitåt.
Nästa plan.
Där är det.
Ställ dig inte under det.
Det verkar som det avtar.
Titta på det här.
Brett, ge mig din penna.
Kom igen.
Få inget på armen.
Det har slutat.
Jag har aldrig sett dess like, förutom molekylärsyra.
Det måste vara dess blod.
En fantastisk försvarsmekanism. Man vågar inte döda den.
Och Kane?
Här har du din penna.
- Vad gör vi nu? - Ash tar hand om Kane. Återgå till jobbet.
Okej.
Pröva nu.
- Jävlar. Jag var säker på att det var den. - Försök igen.
Det känns som om jag varit här en månad.
Vi borde inte ha landat här överhuvudtaget.
Nej, på det här jävla klotet borde vi inte ha landat.
Ju förr vi fixar det här, desto förr kan vi åka hem.
Det här stället ger mig skälvan.
- Var är den? - Jag vet inte.
- Vi måste hitta den. - Vi tar hand om det.
Var försiktig.
Ursäkta.
Inte i hörnet.
Ta en sån här. För säkerhets skull.
Kane? Dallas?
Gick det bra?
- Jag såg den inte. Var var den? - Den var däruppe nånstans.
- Herregud. - Täck över den.
- Det är ingen fara. - Det är en reflex.
Vi måste undersöka den.
Ursäkta mig.
- Den verkar död i alla fall. - Bra. Då gör vi oss av med den.
Men det är ju första gången vi påträffat en sån här art.
Vi måste ta med den hem och utföra tester...
Skämtar du? Den blödde syra. Vad gör den när den är död?
Den lär inte vara en zombie.
Vi måste ta med den hem, Dallas.
Jag skulle hellre bränna den, men det är du som är vetenskapsofficer.
- Det är ditt beslut. - Dallas.
- Försök inte övertala mig... - Jag försöker inte övertala dig.
Jag vill bara att du lyssnar...
- Hur kan du låta honom avgöra? - Jag har befälet över skeppet.
Men när det gäller vetenskap har Ash sista ordet.
- Hur blev det så? - Det är vad företaget vill.
- Är det rutinförfarande? - Rutinförfarande är att göra som de säger.
- Hur går reparationerna? - De är snart klara.
- Varför sa du inget? - Det finns lite kvar att göra.
Som vadå?
Ingen ström på plan B och C, reservaggregatet är paj...
Skitsnack. Vi kan åka utan det.
- Är det verkligen en bra idé? - Jag vill bara härifrån.
Skräp i intaget. Tvåan är överhettad.
Spotta på den i två minuter då!
Temperaturen fortsätter att stiga.
Varningsläge i maskinrummet.
- En kilometers uppstigning. - Koppla in artificiell tyngdkraft.
- Inkopplad. - Jag ändrar kurs nu.
Försvaga tyngdpunkten.
- Fäll in landningsstället. - Landningsstället infällt.
Busenkelt.
Visst är vi haja på att laga saker?
Visst.
Vi borde frysa honom. Om han är sjuk, borde vi bromsa förloppet.
- Han kan få läkarvård hemma. - Visst.
Du svarar alltid honom med "visst". Vet du det?
Visst.
Dina mannar knatar efter dig och säger "visst"! Som en papegoja.
- Skärp dig. Är du en papegoja? - Visst.
Lägg av.
- Kane måste läggas i karantän. - Vi också.
- Vad sägs om nåt som dämpar humöret? - Pigga upp mig bara...
Enligt mina beräkningar, som baserar sig på...
- Hur långt är det till jorden? - Tio månader.
- Herregud. - Visst.
- Ni borde nog se Kane. - Har hans tillstånd förändrats?
- Det är lättare om ni kommer. - Vi är på väg.
Visst.
Hur känner du dig?
- Hur mår du? - Toppen. Nästa dumma fråga?
Tack så mycket.
Minns du nåt om planeten?
Vad är det sista du kommer ihåg?
Jag minns en mardröm där jag kvävdes och...
Var är vi nu?
- Vi är här. - Vi är på väg hem.
Tillbaka till frysen igen.
- Jag måste äta nåt först. - Det måste jag också.
En måltid till innan läggdags. Jag bjuder.
Det var nåt nytt.
Det första jag ska göra hemma är att köpa riktig mat.
Jag håller med. Det är väl okej, men jag har ätit godare mat.
Du slevar i dig som aldrig förr.
Jag hade hellre slickat i mig nåt annat, men det här får duga...
Det borde du veta Du vet ju vad det innehåller.
Det vill jag inte prata om. Jag äter ju.
Vad är det? Maten är inte så äcklig.
Vad är det?
Vadå? Vadå?
Det här är allvarligt.
Ta skeden.
- Stoppa in den i hans mun. - Jag försöker.
Herregud!
Rör den inte!
- Ser du nåt? - Nej. Gör du?
Inget.
- Såg du nåt? - Nej.
Inre luckan är tillsluten.
Vill nån säga nåt?
Det här är ett vanligt järn, som ett boskapsjärn.
Den har ett bärbart batteri. Den är isolerad upp till hit.
Se till att ingen tar i änden.
Det lär inte skada fanskapet, såvida det inte har tunn hud.
Men det lär sporra honom.
Nu måste vi bara hitta honom.
Jag har byggt en spåranordning. Den söker efter objekt i rörelse.
Den har kort räckvidd, men inom ett visst avstånd ger den utslag.
Vad läser den av?
Mikroförändringar i lufttätheten.
Visa hur den funkar.
Ser du? En gång till...
Jag fattar.
Två grupper. Ash, Lambert och jag. Ripley, du tar Parker och Brett.
Ser ni varelsen, så kasta den i nätet som Parker håller.
Parker, inga hjältedåd.
Fånga den och släng den i luftslussen.
Kanalerna är öppna på alla plan. Håll kontakten hela tiden.
Nu kör vi.
Jag trodde att ni fixat modul 12.
Det gjorde vi. Jag förstår inte.
Kretsarna har kortslutit.
- Vad har vi här? - Rikta lampan hitåt.
Så där, ja.
Jag vet inte om det här funkar.
- Sätt dit den här. - Visst.
Kolla isoleringen.
Jävlar...
Enligt den här är den fem meter bort.
Mikroförändringar i lufttätheten. Sällan.
Den är på fem meters avstånd.
Var försiktig.
- Skräm mig inte på det sättet. - Ni måste hålla ihop.
Vad?
Den är i hans skåp.
Var då?
Ta den här.
Jag tar den.
Vänta.
När jag säger till.
- Okej. Nu. - Enkelt.
- Släpp honom inte! - Vad i helsike gör du?
Det är katten.
Vi måste fånga den. Annars ger den utslag igen.
Fånga honom.
Fånga honom, så fortsätter vi.
Kom, kissen.
Kattjävel. Jones?
Kom, kissen.
Kom då, Jonesy. Duktig kisse.
Kom, vännen.
Duktig kisse.
Jag ska inte göra dig illa.
- Brett! - Brett!
Brett!
Vad det än var, så var det stort.
Är du säker på att den tog in honom i schaktet?
Försvann in i en av luftkanalerna.
Den förflyttar sig definitivt genom luftkanalerna.
Vill han hålla Brett vid liv?
- Vad? - Kan Brett vara i livet?
Nej. Jag tror inte det.
Luftschaktet kan vara till vår fördel.
Det leder till luftslussen. Det finns bara en annan öppning.
Den täcker vi och tvingar sen in varelsen i slussen och skjuter ut den i rymden.
Fanskapet är ju enormt.
Den är som en människa. Den är stor.
Kanes son.
Kom igen, Ash. Du borde kunna hjälpa till. Hur blir vi av med den?
Den anpassar sig väl, med tanke på dess kostbehov.
Men vi vet inget om temperaturen.
- Vad händer om vi ändrar temperaturen? - Vi försöker. De flesta djur flyr elden.
Eld, ja. Parker, kan du rigga upp tre-fyra förbränningsugnar?
Ge mig 20 minuter. Jag fixar det.
Vem går in i schaktet?
- Jag. - Nej.
Du och Ash tar luftslussen.
Parker och Lambert, ni täpper till öppningen.
- Jag är vid första förgreningen. - Jag är här.
- Parker? - Ja.
- Lambert? - Jag försöker få en avläsning.
- Luftslussen är öppen. - Okej, Ripley.
Redo.
Jag kan läsa av dig nu.
Öppna luckan till den tredje förgreningen.
Okej, jag är framme.
- Ripley? - Ja.
Stäng alla luckor bakom mig.
Jag fortsätter.
Vänta, Dallas. Jag har den.
- Ja, jag har den. - Var?
Den är i närheten av tredje förgreningen.
Okej. Jag fortsätter.
Den är i närheten. Du måste vara försiktig.
Okej. Jag har nått tredje förgreningen och jag fortsätter neråt.
Vad i helsike är det med skannern?
Håll era positioner.
- Jag har förlorat signalen. - Vad?
Är du säker?
Är den verkligen inte där? Den måste vara där nånstans.
Kolla igen. Det kan vara störningar.
Syns den verkligen inte till? Den är där.
Den måste vara där nånstans.
Dallas?
Då så...
Är den borta? Jag vill härifrån.
Herregud! Den kommer emot dig.
Ut därifrån! Skynda dig!
Skynda dig, Dallas! Ut!
Nej, åt andra hållet!
Dallas?
- Nej. - Ta det lugnt. Dallas?
Vi hittade den här.
Inget blod.
Ingen Dallas.
Inget.
- Varför säger ni inget? - Jag tänker.
Om ingen har nåt bättre förslag, så fortsätter vi med Dallas plan.
Vad? Ska vi dö som de andra? Du är inte klok.
- Har du nåt bättre förslag? - Vi överger skeppet.
Vi tar skytteln och sticker härifrån och hoppas att nån plockar upp oss.
- Skytteln rymmer inte fyra personer. - Då får vi dra lott.
Jag drar inte lott. Vi dödar den istället.
Okej, om vi ska döda den... Den använder luftschakten.
Lyssna på mig, Parker! Håll käften!
Låt oss höra.
- Den använder luftschakten. - Det vet vi inte...
Det är enda vägen. Vi delar upp oss i par.
Vi stänger av varje ventilationskanal,
tills vi har den i ett hörn, sen blåser vi ut fanskapet i rymden.
Godtar du det?
Så länge vi dödar den, så.
Självklart innebär det att vi dödar den.
Men vi måste hålla ihop.
- Hur är våra vapen? - Bra. Den här behöver fyllas på.
Kan du fixa det?
- Följ med honom, Ash. - Jag klarar mig.
Följ inte efter mig.
Ash?
Några förslag från dig eller Moder?
Jag undersöker fortfarande data.
Undersöker du fortfarande data?
Det har jag svårt att tro.
- Vad vill du att jag gör? - Samma som hittills. Ingenting.
Jag har tillträde till Moder nu, och jag skaffar mina egna svar, tack.
Okej.
BEGÄR FÖRKLARING TILL VETENSKAPENS OFÖRMÅGA ATT FÖRGÖRA VARELSEN
FÖRKLARING OGENOMFÖRBAR
BEGÄR FÖRBÄTTRING
FÖRBÄTTRING EJ MÖJLIG
SPECIALORDER 937 ENDAST FÖR VETENSKAPSOFFICERARE
TVÅNGSKOMMANDO 100375 VAD ÄR SPECIALORDER 937?
NOSTROMO OMDIRIGERAD TILL NYA KOORDINATER
UNDERSÖK LIVSFORMEN. SAMLA EXEMPLAR
FÖRSTA PRIORITET: FÖR HEM ORGANISMEN FÖR ANALYS
ALLA ANDRA UPPGIFTER ÄR SEKUNDÄRA
BESÄTTNINGEN KAN OFFRAS
Det finns en förklaring till det här.
Jag vill inte höra din jävla förklaring.
Parker? Lambert?
Ash.
Öppna dörren, Ash.
Kan du öppna dörren?
Släpp förbi mig.
Vad i helsike gör du?
Res på henne.
Han är en android!
Jösses...
Det är en robot. Ash är en jävla robot.
Herregud.
Herrejävlar!
Hjälp mig få loss den jäveln!
Herregud... Jösses...
Herregud.
Varför skickade företaget en robot?
De ville säkert använda rymdvarelsen som vapen.
Han har skyddat den hela tiden.
- Koppla på honom. - Jag vet inte...
Han kanske vet hur man dödar den.
Hör du mig, Ash?
Ash.
Jag hör dig.
Vad var din specialorder?
Du läste den. Den var tydlig.
- Vad var det? - För hem livsformen, högsta prioritet.
Alla andra prioriteter upphävda.
Det jävla företaget. Och våra liv då, din jävel?
Jag upprepar, alla andra prioriteter upphävda.
Hur dödar vi den? Det måste gå att döda den.
- Hur gör vi det? - Det kan ni inte.
Skitsnack.
Förstår ni fortfarande inte vad ni har att göra med?
Den perfekta organismen.
Dess strukturella perfektion motsvaras bara av dess aggression.
Du beundrar den.
Jag beundrar dess renhet.
En överlevare,
opåverkad av samvete, ånger
och falsk moralitet.
Jag har hört nog. Stäng av honom.
Ett sista ord.
Jag kan inte Ijuga om era chanser att överleva, men...
Ni har mitt medlidande.
Vi spränger skeppet. Vi får chansa med skytteln.
- Spränga skeppet. - Bra.
Kom igen.
Hur lång tid får vi på oss innan det smäller?
- Tio minuter. - Skämta inte.
Är vi inte ute på tio minuter, behöver vi ingen raket för att flyga iväg.
Vi behöver kylvätska till luftsystemet.
Ta all kylvätska ni orkar bära. Jag gör i ordning skytteln.
Ni får sju minuter på er.
Kom tillbaka hit, så trycker jag på knappen och spränger den här jäveln i luften.
- Redo? - Ta hand om dig själv.
Sju minuter.
Ta det lugnt.
Jones?
Okej, kolla flaskorna.
Jones.
- Hur går det? - Bra.
Okej, sätt igång.
Jones?
Kisse, kisse.
Kom hit, Jones.
Jones.
Kom hit, gubben.
Fin kisse.
Jones?
Jones.
Kom hit, hjärtat.
Jones.
Jävlar.
Nu har jag dig.
Kom, hjärtat. Fin kisse.
Herregud...
- Flytta på dig. - Jag kan inte.
Flytta på dig! Den tänker döda oss!
Jag kan inte!
- För Guds skull, flytta på dig! - Parker? Lambert?
Flytta på dig!
Lambert? Lambert.
Nu jävlar ska du få!
Parker?
FARA SJÄLVFÖRSTÖRELSESYSTEM
VID AKTIVERING EXPLODERAR SKEPPET OM T MINUS 10 MINUTER
Fara.
Självförstörelsesystemet har aktiverats.
Skeppet exploderar om T minus tio minuter.
Alternativet att kringgå automatisk explosion utgår om T minus fem minuter.
Dallas?
Brett.
Döda mig.
Döda mig...
Alternativet att kringgå automatisk explosion utgår om T minus tre minuter.
Alternativet att kringgå automatisk explosion utgår om T minus en minut.
29, 28,
27,
26, 25,
24,
23, 22,
21, 20 sekunder.
19, 18,
17, 16,
15, 14, 13,
12,
11, 10 sekunder.
9, 8,
7, 6,
5, 4,
3, 2,
1.
Alternativet att kringgå explosion har nu utgått.
Moder! Jag har satt på kylsystemet igen.
Moder!
Skeppet självförstörs automatiskt om T minus fem minuter.
Din subba!
Jävlar.
Jones.
Du har en minut på dig att överge skeppet.
Skeppet självförstörs automatiskt om T minus en minut.
AVSKILJNING
T minus 30 sekunder.
29, 28,
27, 26,
25, 24,
23, 22,
21, 20 sekunder.
19, 18,
17, 16,
15, 14,
13, 12, 11,
10 sekunder.
9, 8,
7, 6,
5, 4,
3, 2, 1.
Där fick jag dig...
Din jävel.
Det är ingen fara.
Trevligt att se dig med.
Det är okej.
Kom igen.
Du... är... min lyckliga stjärna.
Lyckliga, lyckliga, lyckliga...
Okej.
Kom igen.
Du... är... min lyckliga stjärna.
Du är...
min lyckliga stjärna.
Du... är... min lyckliga stjärna.
Du... är... min lyckliga...
Slutlig rapport över handelsskeppet Nostromo.
Tredje officer rapporterar.
De andra besättningsmedlemmarna -
Kane, Lambert, Parker, Brett, Ash och kapten Dallas - är döda.
Last och skepp är förstörda.
Jag lär nå gränslandet om sex veckor.
Med lite tur syns jag på radarn.
Det här är Ripley, den sista överlevande på Nostromo.
Sändningen är avslutad.
Kom, katten.
Översättning: Charlotte Dahlberg
[SWEDISH]